TU v Liberci	
Základní organizace Vysokoškolského odborového svazu při Technické univerzitě v Liberci

Stanovisko výboru ZO k návrhu financování VOS

	Obdobná situace jako ve Vysokoškolském odborovém svazu je i v naší základní organizaci. 10 let hospodaříme se schodkovým rozpočtem a čerpáme z finančních prostředků z minulých let, které se však rychle tenčí. Členům odborů nabízíme minimum výhod a požitků, pouze vratnou bezúročnou půjčku v částce 9 000,- Kč a vstupenky do divadla a do bazénu, a to ještě se spoluúčastí. Zrušili jsme veškeré rekreace, protože zakoupené vybavení chátrá a na opravy nejsou peníze. 
	Nutno říct, že velkou výhodou pro členy odborů je právní bezplatné poradenství, které využívá čím dál více členů.
	To, že na vysokých školách není FKSP, považujeme za klíčový problém. Činnost organizace není možné udržovat z členských příspěvků několika zaměstnanců (cca 250 z 1000). Kolektivní vyjednávání se vede ve prospěch zaměstnanců univerzity, tudíž by se všichni měli podílet na financování odborové organizace.
	Z malé částky, kterou získáme z příspěvků našich členů, nelze financovat ani činnost ZO, natož VOS a ČMKOS. Zvyšování odvodů do VOS povede k rychlému zániku základní organizace. Už dnes často slyšíme otázku: “Proč já mám být členem odborů a platit příspěvky, když mám úplně stejné výhody jako všichni ostatní zaměstnanci?“. Situaci a účel odborů sice vysvětlujeme, ale pragmatický přístup zaměstnanců bohužel převládá. Příspěvky v naší ZO činí 0,5 % z tarifní mzdy. Pokud bychom je zvýšili, nastane lavinový úbytek odborářů. Jiné zdroje příjmů nemáme. Sliby o zřízení alespoň sociálního fondu posloucháme řadu let. Přesto, že se vysokoškolský zákon měnil a doplňoval několikrát, nikdo se řešení této záležitosti – rozporu zákona o kolektivním vyjednávání a vysokoškolského zákona ve věci tarifů – náležitě nevěnoval. Tím pochopitelně klesá i prestiž VOS v očích zaměstnanců.
	S řešením, tak jak je navrhuje VOS s vizí, že počet členů odborů nemůže klesat, protože v EU to tak je, nemůžeme souhlasit. Naše členská základna stárne a počet nových mladých členů odborů je minimální. Z hlediska struktury zaměstnanců si členové akademické obce (skupina A) prosazují své zájmy prostřednictvím senátů (např. platy) a odbory potřebují jen v případě soudních sporů se zaměstnavatelem. Odbory nejsou partnerem senátů. Nelze očekávat, že využívání právních služeb bude to, co nám přivede nové členy z akademické obce. Ostatní zaměstnanci (skupina B), patřící do nižších příjmových skupin, jedině prostřednictvím odborů mohou prosazovat své zájmy u zaměstnavatele. Zaměstnavatel je ovšem vázán souhlasem senátu v případě úpravy platů. Odbory tedy mohou vyjednávat o kolektivní smlouvě a tam mají jistotu, pokud tato nebude podléhat schválení senátem, že mohou získat určité výhody pro zaměstnance při jednání s vedením školy. Mezi neakademickými pracovníky VŠ je v budoucnu hlavní zdroj členské základny, protože jedině odbory stojí na straně těchto zaměstnanců. Z toho všeho lze usuzovat, že se bude nadále snižovat nejen členská základna, ale i příjmy z členských příspěvků.
	Návrh financování, jak jej předkládá VOS, se snaží zachovat stávající stav a neuvažuje o systémovém řešení v případě dalšího poklesu členské základny. Tato situace z uvedených důvodů může nastat zcela reálně. Proto považujeme předložený návrh financování za nedokonalý a nevyhovující a nesouhlasíme s ním.

Tento text byl schválen výborem ZO VOS dne 17.5.2005.

Za výbor: Ludmila Sazamová
	  ing. Petr Novotný, CSc.